En ond dronning har forvist alle eventyrfigurerne til vor verden.
Hvem kender sandheden, og hvem kan ophæve forbandelsen?
Den er farlig.
- Beviserne hober sig op. - Alle tror, jeg dræbte Kathryn.
- Jeg kan få dig ud. - Du bør hyre mig som advokat.
- Hvad gør hun her? Vi har en aftale. - Du kan stadig få det, som du vil.
DER VAR ENGANG...
- Tænker du på fortiden? - Hvad vil du?
Jeg skal bruge en tjeneste.
- En tjeneste fra mig? - Jeg bliver anklaget for overfald.
Jeg har ikke lyst til at tilbringe mere tid i et bur.
En med din indflydelse kan få statsadvokaten til at droppe sagen.
Er det ikke rigtigt, Deres Majestæt?
- Hvad får jeg ud af det? - Hjælp med Mary Margaret-problemet.
Uanset hvad du gør for at stoppe dem-
- så finder hun og hendes ven alligevel sammen.
Hvad foreslår du?
Hvis du vil påføre smerte, er du nødt til at påføre smerte.
Hvis der skulle ske noget tragisk med Davids kone...
...og Mary Margaret fik skylden... - Det knuser hende.
- Og du får endelig din sejr. - En retssag kan blive grim.
Hvem siger noget om en retssag? Når miss Blanchard fængsles-
- lægger du en universalnøgle ind. Når hun forlader Storybrooke...
Vi ved jo, hvad der sker med folk, som vil rejse.
Giv mig én god grund til at stole på dig.
Jeg holder altid, hvad jeg lover.
Har vi en aftale?
- Smukt, min skat. - Tak, far.
Smukt? Det vil jeg ikke kalde det.
- Kunne du ikke lide det, mor? - Du rider som en mand.
En dame skal være graciøs. Du bør bruge saddel.
- Jeg morede mig. - Du er for gammel til den slags.
- Hvem vil gifte sig med dig? - Lad hende nu være.
Hold op. Hun ender som gammeljomfru.
Alle piger på hendes alder er gift. Jeg havde store forhåbninger.
- Måske kan sadlen... - Slut for i dag.
Og afbryd aldrig mig og min mor igen.
- Hvorfor skal du altid kritisere? - Jeg kritiserer ikke. Jeg hjælper.
Du kan lige vove på at gå.
Mor!
- Jeg hader, når du bruger magi. - Og jeg hader fornærmelser.
Jeg holder op med det, når du bliver en lydig datter.
- Hvorfor må jeg ikke være mig? - Du kan være så meget mere.
- Hvis bare du lader mig hjælpe. - Jeg er ligeglad med status.
Jeg beder dig, Cora.
Jeg skal nok være sød.
Godt. Det var det, jeg ville høre.
Daniel.
- Undskyld, jeg snerrede ad dig. - Det er i orden.
Du kan gøre det godt igen.
- Emma! - Jeg har ikke tid, David.
- Hvordan har Mary Margaret det? - Hvad tror du?
- Sidste gang misforstod hun mig. - Da du troede, hun var skyldig?
Denne situation er forvirrende og ubehagelig for alle.
Jeg tror ikke, hun er skyldig. Det skal hun vide.
- Må jeg tale med hende? - Hun vil ikke have besøg.
- Hun vil ikke se mig. - Du mener det godt.
Men hun har ikke brug for opmuntring fra dig.
- Hvad så? - Et mirakel.
- Kun de skyldige kan sove i fængslet. - Hvor er Emma?
Hun er ikke kommet. Jeg vil bare give dig en chance.
For at spare dig selv og byen for retssagen. En chance for at tilstå.
Men jeg dræbte ikke Kathryn.
- Hvorfor tror ingen på mig? - Mordvåbnet blev fundet hos dig.
Dine aftryk var på skrinet med hendes hjerte. Skal jeg fortsætte?
Hvorfor kan du ikke gøre det lettere for alle?
Tilståelse eller ej, så skal du ud af Storybrooke.
Og det er du glad for.
Hvorfor glæder det dig? Hvad har jeg gjort, siden du hader mig?
Vi kan ride til lldfluebakken og holde skovtur.
Jeg kan ikke. Jeg skal tilbage om en time. Til te.
- En dame går ikke glip af det. - Det er absurd.
Vi mødes mellem måltiderne. Hvornår får dine forældre det at vide?
Det er ikke mine forældre, men hende.
Jeg forstår ikke. Jeg arbejder i stalden, og hun er møllerdatter.
- Burde hun ikke forstå? - Det gør hun også.
- Hun mener, at man skal stræbe opad. - Og jeg står under dig.
Det synes hun, Daniel. Jeg ved bedre.
Sig det til hende. Hvad kan hun gøre?
Har du ikke set hendes magi? Hvad er det, hun ikke kan?
Glem magien. Ægte kærlighed er den stærkeste magi, der findes.
Den kan overvinde hvad som helst.
- Der kommer nogen. - Hjælp mig!
Giv mig din hånd.
Nu er du i sikkerhed.
- Du reddede mit liv. - Er du uskadt?
Ja, men jeg vil aldrig ride igen.
Vrøvl. Man overvinder frygten ved at konfrontere den.
- Man skal straks op på hesten igen. - Tak.
- Regina. - Jeg er Snehvide.
En samtale med anklageren? Hvordan er det smart?
- Statsadvokaten har spørgsmål. - Hvorfor indynde os hos ham?
- Det er Regina, som står bag. - Hvilke beviser har vi?
Selv om det var hendes nøgle, betyder det ikke, hun lagde den der.
- Hvad er din plan? - Vi må bruge vores største aktiv.
- Hvad er det? - Dig. En sød skolelærer.
- Du virker ikke som en morder. - Vil du bruge personligheden?
Opfattelse er alt. I retssalen og i livet.
Forestil dig juryens syn på miss Blanchard, hvis hun samarbejder.
Det skaber tillid og viser juryen, at hun forsøger...
Jeg kommer bare lige med lidt, der kan pynte.
- Hvad har du fundet? - Ingenting. Beklager.
Jeg har tjekket telefonopkald og vidner, men Regina dækker sig ind.
- Og mordvåbnet? - Hun har aldrig købt en jagtkniv.
- Var det alt? - Bare rolig. Jeg giver ikke op.
Jeg gør det. Jeg taler med statsadvokaten.
- Sikker? - Jeg har jo intet at skjule.
Jeg må vise folk, hvem jeg er.
Strålende beslutning, miss Blanchard.
Jeg er statsadvokat Spencer. Skal vi gå i gang?
Da hun hørte om jeres forhold, kom mrs Nolan til din skole.
- Hun var såret og følte sig forrådt. - Hun slog dig i ansigtet.
- Det må have gjort dig vred. - Svar ikke på det.
Det er fint. Jeg blev ikke vred. Hendes smerte gjorde mig trist.
Jeg er her ikke for at dømme dig.
- Du kan være ærlig. - Jeg er ærlig.
Din elskedes kone ydmygede dig. Du må have følt lidt vrede.
- Ja, en smule... - Ville du give efter for den?
- Nej da. - Det har jeg svært ved at tro på.
- Hvorfor? - Du ville af med Kathryn.
- Det har jeg ikke sagt. - Min klient har ikke mere at sige.
Hun gik med til samtalen, fordi hun intet har at skjule.
- Ville du have hende væk? - Nej.
Selv efter hun holdt dig fra David, slog dig og fik dig frosset ud?
Ja, jeg ville. Hun stod mellem os, og jeg ville have hende væk.
Nej, det går ikke.
Hvad gør du?
- Vi får en gæst om lidt. - Jeg har ridetime med Daniel.
Den er aflyst. Smil. Vi må ikke skuffe ham.
- Hvem? - Kongen.
- Hvorfor kommer kongen? - Pigen, du reddede, er hans datter.
- Er det hende? - Ja. Regina, dette er Snehvides far.
Nej, jeg skal bukke for dig.
Du reddede min datter. Jeg kan aldrig gengælde det.
Det er en ære at møde dig.
Regina, kongen er beæret. Sig dog noget.
Æren er på min side.
Du har en mor, der passer på dig. Det har min kære Snehvide ikke.
- Vi mistede hende for længe siden. - Det gør mig ondt.
Jeg har gennemsøgt hele riget for at finde en kone.
Jeg har ikke fundet en kvinde, som holdt af min datter, før nu.
Vil du gifte dig med mig, Regina?
Ja.
Daniel!
Hvad er der?
- Gift dig med mig. - Hvad er der sket, Regina?
- Sagde du det til din mor? - Nej, hun vil ikke forstå det.
Pigen, jeg reddede, var kongens datter. Nu har han friet.
- Hvad? - Min mor sagde ja.
Eneste udvej er at flygte.
Vi må rejse herfra, gifte os og aldrig komme tilbage.
Ved du, hvad det betyder?
Livet med en stalddreng er ikke et liv som dronning.
Det betyder intet at være dronning. Daniel...
Jeg holder kun af dig.
Hvis vi skal giftes, skal det gå rigtigt til.
Her.
Hvad gør du, Snehvide?
Du bad mig sætte mig i sadlen igen.
- Hvad gør du med ham? - Jeg kan forklare.
Nej. Snehvide!
Snehvide!
Vent!
- Er du uskadt? - Nej.
Hvorfor kyssede du manden i stalden? Du skal giftes med min far.
Hør på mig, Snehvide.
Din far, kong Leopold, er en venlig og retfærdig mand.
Men jeg elsker ham ikke.
Jeg forstår ikke. Hvorfor ikke?
Sådan fungerer kærlighed ikke.
Kærlighed, ægte kærlighed, er magi.
Ikke almindelig magi, men den stærkeste, der findes.
Den skaber lykke.
Og manden i stalden, elsker du ham?
Af hele mit hjerte.
Så må du gifte dig med ham.
- Jeg fortæller min far det nu. - Nej, det må du ikke.
- Hvorfor ikke? Han forstår. - Måske, men det vil andre ikke gøre.
Min mor vil stille sig i vejen.
- Er det derfor, du flygter? - Kun sådan kan kærligheden leve.
Snehvide. Ved du, hvad en hemmelighed er?
Hvis du virkelig vil hjælpe mig-
- så skal det, du så, og det, jeg fortalte dig, forblive hemmeligt.
- Kan du gøre det? - Det tror jeg.
Du skal være helt sikker.
Du må aldrig nævne det og ikke fortælle det til mor.
Kan du gøre det for mig?
Ja, det lover jeg.
- Hvad gør du? - Famler i blinde.
Vil du bevise, at din veninde er uskyldig?
Alt, jeg prøver, ender blindt. Jeg troede, jeg havde gode instinkter.
Nu er jeg ikke så sikker.
Det lyder som en skriveblokering. Uden at du skriver.
Når jeg rammer en blokering-
- læser jeg min tekst igen i stedet for at gå videre.
Nogle gange finder jeg et lille korn af inspiration.
Når jeg begynder at skrive, har jeg én ide, men der kommer flere til.
Så perspektivet ændrer sig.
- Hvordan startede sagen? - Med en savnet person.
Så gik det over i drab og en mørklægning.
Havde du vidst det dengang, var du nok gået anderledes frem.
- Hvor skal du hen? - Gerningsstedet.
Jeg kører. Du har ikke sovet i dagevis.
Og så var det jo også min ide.
Ruby fandt skrinet her ved bredden.
- Hvad er der? - Ingenting.
- Lad mig lige se. - Nej, jeg slog bare benet.
Det gør mig ondt. Det her må være hårdt for dig.
For at sige det mildt.
Jeg kender dig ikke så godt, men Mary Margaret virker som familie for dig.
Du må gerne indrømme det.
Se her, August.
- Hvad er det? - Noget fra en skovl.
Det må være knækket af, da den ramte en sten.
Hvis vi finder skovlen, kan vi bevise Mary Margarets uskyld.
Jeg tror, du ved, hvem ejeren af skovlen er.
Ørnen er i reden, og pakken er i sikkerhed.
Jeg glemte kodebogen derhjemme.
Hun er i bad, og nøglen ligger under dørmåtten.
Ikke røre noget.
Vi har hende.
Forsigtig, skat. Blomster er skrøbelige.
Vær forsigtig. Den skal vokse og må ikke plukkes for tidligt.
- Undskyld. - Det er fint. Jeg hjælper bare.
Du er blomsterpige til brylluppet. Du og Regina er gode venner.
Hun bliver nok en god mor for dig.
- Hun er sød ved mig. - Ja.
Det varmer mit hjerte at se, hvordan I deler alt allerede.
Måske kan du dele noget med mig.
- Hvorfor trækker hun sig væk? - Hvad mener du?
En mor kan mærke det, når datteren trækker sig.
Jeg elsker hende, men hun lader mig ikke hjælpe. Hun er ulykkelig.
Har hun sagt noget? Jeg vil gøre alt for at se hende lykkelig.
- Hvad som helst? - Naturligvis.
Jeg talte med kongen om din mor.
Han fortalte, hvor højt hun elskede dig.
- Det har været hårdt at miste hende. - Det var det.
Han kunne have talt om mig og Regina.
Jeg vil ikke have, at vi mister hinanden.
Jeg vil så gerne vise hende, hvad jeg føler.
Uanset hvad der skal til, vil jeg se hende lykkelig.
- Tving hende ikke til at gifte sig. - Undskyld?
Hun elsker ikke min far.
Hun elsker en anden. Jeg måtte love ikke at fortælle det.
Men hun mister dig. Hun må ikke miste sin mor.
- Det bør ingen udsættes for. - Det er i orden, kære Snehvide.
Hun mister mig ikke. Du kan godt fortælle mig det.
Du skal fortælle mig det.
- Kan jeg hjælpe? - Ja, du kan åbne garagen for mig.
- Hvorfor? - Læs ransagningskendelsen.
- På hvilket grundlag? - Dette lå, hvor hjertet blev fundet.
Jeg fik et anonymt tip om, at du gravede ved broen den dag.
- Anonymt? - De gav mig ikke noget navn.
De ville vel ikke risikere at gøre dig vred.
Åbn garagen, ellers gør jeg det selv.
- Hvor er den? - Hvad, sherif?
- Du vidste, jeg kom. - Hvordan?
- Mary Margaret fortjener det ikke. - Hun er en løgner og en morder.
Hvad du end anklager mig for, kan det ikke ændres.
Hun skal betale for det, hun har gjort.
Den kvinde skal ikke ødelægge flere liv.
- Hej. - Hvordan kunne du gøre det?
- Fald ned. Gøre hvad? - Regina vidste, jeg kom.
- Tror du, jeg fortalte det? - Kun du vidste det.
Gid, du ville tro på, jeg aldrig ville forråde dig.
Hvorfor skulle jeg? Hvordan ved jeg, du ikke lyver?
Jeg er ingen løgner.
Det ville en løgner også sige.
- Har du en dårlig dag? - Hvad gør du her?
- Jeg ville se dig, mens jeg kan. - Hvad?
Retssagen starter i morgen og bliver ikke lang.
Du bliver sendt ud af Storybrooke, og jeg skal aldrig se dig igen.
- Jeg vil nyde det, mens jeg kan. - Hvad?
- Retfærdigheden. - Retfærdighed?
- At se en uskyldig person lide? - Du har altid set dig selv sådan.
- Uskyldig. - Jeg er uskyldig!
Jeg ved ikke, hvad jeg har gjort dig, men hvad det end var-
- så er jeg ked af det. Det er jeg virkelig.
- Undskyldning ikke modtaget. - Jeg fortjener ikke det her.
- Jeg dræbte ikke Kathryn. - Det ved jeg.
Men du fortjener det her.
- Er du klar? - Lad os gå.
Du kunne have lagt en besked.
- Mor... - Spar dig.
Tror du ikke, jeg opdager, at du sniger dig ud?
Det er umuligt at tale med dig. Glem magien og hør på mig.
Jeg vil være hos Daniel.
Du ved ikke, hvad du vil. Men det gør jeg.
Jeg har ikke ofret alle de ting, så du kan gifte dig med en stalddreng.
Det er mit liv.
Din tåbelige pige. Det er mit.
Jeg har indgået mange aftaler for at få os ud af fattigdom...
...og du vil smide det væk? - Vær stærk, Regina.
- Magi hjælper ikke. Jeg elsker ham. - Og jeg hende.
- Også jeg. - Så holdt du os ikke adskilt.
- Og du ville ikke flygte. - Det er min lykke. Vi rejser.
Nej, det gør I ikke.
Hvad er din plan? Vil du holde os her for evigt?
For det er det, du bliver nødt til.
Så dette er din beslutning?
- Gør dette dig lykkelig? - Det har det allerede gjort.
Hvordan kan jeg så stoppe dig?
Tak, mor.
Daniel.
Hvis I vil have et liv sammen, en familie-
- har jeg noget vigtigt at lære dig.
Hvad det betyder at være forælder. Man skal tænke på barnets bedste.
Tak for det. Jeg forstår.
Det er det, du gør nu.
Ja, det er det.
Mor!
Nej!
- Hvorfor gør du det? - Det er din lykkelige slutning.
Hvad?
Stol på mig, Regina. Jeg ved bedst.
Kærlighed er svaghed. Den virker altid ægte i begyndelsen.
Men illusionen forsvinder, så du står tomhændet tilbage.
Men magt, ægte magt, den varer ved.
Så er man ikke længere afhængig af andre.
Jeg har reddet dig, min skat.
Du har ødelagt alt. Jeg elskede ham.
- Jeg elskede ham! - Så er det nok. Ikke mere.
Vask dig og tør tårerne væk.
Nu skal du være dronning.
Hold da op!
Du er helt klart den smukkeste i landet her.
- Tak, min søde. - Jeg vil også være en smuk brud.
- Det bliver du nok. - Du og Daniel bliver så lykkelige.
Hvad?
Jeg vidste, din mor ville lade dig gifte dig med ham.
Når hun hørte, hvor højt du elsker ham.
Du har en god mor. Hun gør hvad som helst for at gøre dig lykkelig.
Snehvide...
- Fortalte du hende om mig og Daniel? - Ja.
Selv om jeg bad dig... inderligt om ikke at gøre det?
Undskyld.
Jeg ville ikke have, at du mistede din mor.
Ligesom jeg mistede min.
Er du vred?
Nej, jeg er slet ikke vred.
Du ville bare hjælpe mig. Men denne kjole er til din far.
Men jeg troede...
...du var forelsket. - Også jeg, men jeg tog fejl.
Daniel er rejst. Det, vi havde sammen, var ikke ægte.
Det var en kort forelskelse.
Sådan er kærlighed. Den kommer, når man mindst venter det.
Din far og jeg har noget særligt, fordi det ikke kun handler om os.
Det handler også om alle andre.
- Vi bliver en familie. - Gør vi?
Jeg skal være din stedmor, og det er jeg lykkelig for.
Også jeg.
Snehvide? Du skal hjælpe med at pakke.
Din far vil rejse til slottet i morgen tidlig.
- I vil elske det der. - Det tror jeg gerne.
Godt spillet, skat. Du lærer.
Jeg burde skifte. Jeg må ikke ødelægge kjolen før den store dag.
Jeg er så stolt af dig.
Du vidste, kongen rejste gennem området.
Snehvides hingst blev ikke så vild af sig selv, vel?
Jeg aner ikke, hvad du taler om.
Jeg skulle have ladet hende dø på den hest.
Vi har hende, Daniel.
Nu har vi hende.
Mary Margaret...
Du sagde, du kunne ordne det, så Regina ikke vandt.
- Hun har ikke vundet. - Nu må min veninde bøde.
Jeg ved, det er følelsesladet, men vi har stadig tid.
- Tid til hvad? - Til at bruge lidt af min magi.
Hej.
Undskyld.
- For hvad? - At jeg tvivlede. Jeg tog fejl.
- Hvad er det? - Bevis.
Bevis på, at jeg stolede på de forkerte.
Jeg skulle have lyttet. Sidney plantede mikrofonen.
- Avisfyren? - Jeg burde have vidst det.
Bebrejd ikke dig selv. Det kan være svært at se det åbenlyse.
- Jeg vidste, du ville indse det. - Jeg prøver.
Hvad sker der, Ruby?
- Hun er omme i gyden. - Hvem?
Er du uskadt?
Kathryn!